А идвал ли си? Осмисли ме! Entry posted by Йордан Анов · Януари 1, 2009 572 прегледа Share More sharing options... Следващи 0 http://www.youtube.com/watch?v=xQ2cXGDqWNo Докладвай пост
Guest Ивета Добавено Януари 19, 2009 Доклад Share Едно лице завинаги в дъжда и между вятъра, в звездите и прозорците едно лице завинаги, когато мислите се гонят отпочинали и в чакане очите белеят като плат. Ти се погубваш, ти се пропиваш - със вода поне - по това лице завинаги, това малко нещо истина, ядеш на крива нива черешите прокиснати и незамесен с грижа, покой не виждал, хляб. Но как си жив и слушаш на всяка шумка стъпките! Как се измиваш сутрин и знаеш: между капките, вързопчета щъркови, изхапаните ябълки - то Е, лицето, скрито е в житата като сърп. То Е! Лице завинаги и нещо като щастие, безкрайни поздрави мотае на челото ти и пътя ти е чуден - върху него стотното гнездо си вие твоят не много тъжен глас. Цитирай Линк към коментар
1 Коментар
Recommended Comments